WWW.MY-SUBS.COM ﻿1
Du gjorde det igen.
Du borde låta mig köra.
Knappast.
Du håller på att somna.
Du kommer att köra i diket
och sen fryser vi ihjäl mitt ute i ingenstans.
Vi borde åtminstone stanna så att du får vila.
Ska du hålla ett öga på mig? Så att jag inte förblöder?
Ja, du räddade ju mitt liv.
Det där skitsnacket du kör med...
Funkar det på nån?
Jag undrar bara.
Okej. Glöm det.
Kör ihjäl dig och bevisa att du har rätt.
-Det vore väldigt manligt. -Ja.
Vi är mitt ute i ingenstans.
-Herregud. -Hur långt bort ska vi fly?
Skit samma.
Fixa ett rum.
-Bara ett? -Ja.
-Du. -Ja?
Gör inget dumt nu, okej?
Varför låter du mig inte gå?
Vi kom ju undan.
Du ska ingenstans förutom receptionen.
Då behöver jag pengar.
Inte misstänkt alls.
RECEPTION
Herregud.
Hej.
Det är sent.
-Snarare tidigt. -Vill du ha ett rum?
Har du nån toa jag kan låna, Debbie?
Nej.
Men det finns ett badrum i alla rum om du hyr ett.
Det är själva tanken.
Snälla. Jag har kört hela natten. Jag är desperat.
Vi har regler.
Där står bekvämligheterna. Det vanliga.
Men det är rent. Mina föräldrar är noga med det.
-Jag tar ett tvåbäddsrum. -Okej.
Det är för i natt, inte för imorgon, okej?
Det blir ett dygn till.
Det låter ju inte klokt. Jag menar, titta.
Solen är uppe. Det är redan imorgon.
Eller idag.
Om du checkar in innan jag slutar, är det inte idag.
Det är igår, oavsett om solen har gått upp.
Vill du ha ett rum eller inte?
Nummer sju, på baksidan.
Kom igen.
STÖR EJ
Sätt dig på sängen.
Fan också.
Herregud.
Fan.
Tack.
Har du ett namn?
Fan.
Säg Pete.
-Pete? -Ja.
Jag heter Rachel.
Okej. Hur ser planen ut?
Gå in i badrummet.
Sätt fart.
Sätt dig.
Vänta. Vad ska du...
Det ser inte bra ut, va?
Fan.
Vill du inte hellre vara ensam?
Jag kan gå ut.
Gud...
Öppna medicinlådan.
Kom igen.
Kulan måste ha studsat. Den gick inte djupt.
Alltid nåt.
Fan också.
Du måste göra det.
Du är ju skyldig mig det.
Ta upp den och gör det bara.
-Vad gör du? -Tvättar händerna.
Ska jag gräva runt med de här efter allt vi har gjort?
Okej, då ska vi se.
Är det här normalt för dig?
Att bli skjuten, menar jag.
Inte i arslet. Det är första gången.
Få ut den.
Okej... Nu, då?
Nu får du sy ihop såret.
Sy...
Vadå? Ska jag veta hur man gör bara för att jag är tjej?
Jag har vet ingenting om sånt.
Jag skiter i hur det ser ut,
bara du syr ihop såret.
Jag är tacksam för det du gjorde.
Jag menar det. Och jag är ledsen för din flickvän.
Det suger. Förlåt.
Självklart vill du ha svar.
Men jag vet inte vad det handlar om.
Okej? Jag lovar.
De måste ha tagit fel på person, för...
...jag kom bara hit för en collegeintervju och...
Du...
Pete.
Jag vill inte vara med om nåt mer.
Mina föräldrar lär snart undra var jag är.
Snälla, kan du inte låta mig gå?
Är du klar?
Snälla, lyssna. Jag måste...
Med stygnen? Är du klar?
Ja.
Lägg dig på sängen.
Nej!
Lägg dig på sängen, för fan.
-Hit med händerna. -Vad gör du?
-Hit med händerna! -Nej.
-Hör på... -Tyst.
Du behöver inte göra så här.
Jag ska inte försöka sticka igen.
Vill du ha skorna av eller på?
-Skit ner dig. -Okej.
-Som du vill. -Ja.
Herregud.
Vad gör du?
Jag ska försöka sova lite.
Det borde du också göra.
Men du...
Du kan inte lämna mig så här.
Ska du försöka sova?
Då håller jag dig vaken.
Jag ska väcka hela motellet.
Alla ska få veta att Pete vad-du-nu-heter
band fast mig! Herregud...
Släpp loss mig!
Nej!
Sov gott.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Döda mig.
Att dö är enkelt.
God morgon, Billy.
Du drömde visst igen. Nåt spännande?
Varför kommer du hit?
Jag känner inte dig.
Nej, det gör du inte.
Du måste vara agent Madani.
Vad bra att jag hann träffa dig.
Jaså?
Dr Dumont. Jag har jobbat med mr Russo i flera månader.
Då antar jag att du vet att han fejkar minnesförlusten.
Nej. Han är inte förmögen till att fejka nånting just nu.
Hur mår du, Billy?
Jag har ont i ansiktet.
Och i huvudet.
-Har du sovit? -Lite, tror jag.
Jag vet inte.
Det är dags för mr Russos terapi.
Jag får tyvärr be dig gå.
Vet du vad han gjorde? Vad han är kapabel till?
Står det i akten?
Mina patienters eventuella brott är inte mitt bekymmer.
Jag bryr mig bara om hans hälsa.
Måste bygga pussel.
-Eller hur? -Ja.
Vad pratar han om?
Vi har använt oss av metaforen att Billys skador
förvandlade hans minnen och hans identitet till ett pussel.
Jag hjälper honom att bygga.
Han är den bästa lögnaren jag sett och jag handskas med lögnare i yrket.
Mitt jobb är att hjälpa mina patienter att få fram sanningen och ta itu med den.
Oavsett hur den nya verkligheten ser ut.
Enkelt.
Ett liv bakom galler.
Jag förväntar mig inte att du ska förstå, med tanke på omständigheterna.
Jag vet att du själv råkade ut för en allvarlig huvudskada.
Har du gått i terapi?
Jag får det jag behöver. Oroa dig inte.
Vi ses ikväll, Russo.
Är du okej?
Jag gjorde nåt mot henne, va?
Vi pratade om det nyligen. Minns du inte det?
Nej.
Inte ens att vi pratade om det?
Nej! Okej? Jag minns inte allt!
Vi pratar så jävla mycket!
Det gör ont i huvudet.
Kan jag få en värktablett innan vi börjar?
Jag ska fråga sköterskan.
Vad var det?
Vad gjorde jag mot henne?
Du sköt henne i huvudet.
KRAM, MAMMA
KRYA PÅ DIG
Vem är du?
Det är många som bryr sig om dig.
Ursäkta, känner jag dig?
Den rätta känslan kan göra gott när vi läker.
"Beth, det här är universum som säger åt dig att se mer på tv."
Jag vet inte det.
DU ÄR BÄST, MAMMA!
Handstilen tyder på att du har en son.
Det är en välsignelse.
KRYA PÅ DIG!
"Rex." Ett starkt namn.
Beth, du och jag ska prata om ett namn.
Innan dess
vill jag att du tänker på alla de här människorna...
...vars namn står på korten,
för de namnen känner jag till.
Okej?
Bra.
Jag vill veta namnet på mannen i baren.
Vet du vem jag menar?
Vem var det som körde hit dig?
Är du polis?
Polisen frågade samma sak. Jag sa att jag inte vet.
Han riskerade livet för att rädda dig.
Jag vill gärna tro att du är en god kvinna.
Att Gud skonade dig tack vare det.
För att du skulle vara en bra mamma.
Lämna honom utanför det här.
Beth, jag måste hitta mannen.
Det var bara en kille.
Nån jag träffade i baren.
Vi tillbringade natten ihop. Du vet hur det är.
Ja, det vet jag.
Det här är syndens lön.
Han bär skulden till allt detta, men det kan sluta här.
Vad heter han?
Pete.
Okej? Han sa att han hette Pete. Det är allt jag vet.
Det är nåt du inte berättar.
Jag ser det på dig.
Ett löfte inför Gud ska man inte ta lätt på.
Det som händer när jag lämnar rummet kan inte göras ogjort.
Förstår du?
Du är inte skyldig honom nåt.
Castiglione.
Jag ska be för ditt tillfrisknande.
Det gjorde faktiskt ont.
Stackars kraken, då.
Vet du...
Det var många som dog igår.
Jag dödade ingen.
Okej.
Vi provar igen. Bara en gång till.
Vilka är de? Varför jagar de dig?
Hur många gånger ska jag säga det? Jag vet inte.
För du är bara en collegestudent på besök.
Varför skriker du inte?
Varför sa du inget till receptionisten?
Jag tror att du bara snackar skit. Det är nåt du döljer.
Vad är det?
Inte?
Okej.
Vi gör det på mitt sätt.
Nej. Sluta.
Nej.
-Vad är det här för nåt? -Ett skolprojekt. Jag sa ju det.
Skitsnack. Vad är det på dem? Bilder?
-Vad är det för... -Nej, sluta!
Vad är det för bilder? Svara!
Jag vet inte!
Om galningarna som jagar oss bara kunde pausa lite,
skulle jag låta dem få dem.
Ska du prata med dem? Tror du att de vill prata?
En sak ska du ha klart för dig.
Du lever enbart tack vare mig.
Nu jagar de oss båda. Du hade tur.
Mitt sätt att hantera såna här situationer...
...är att döda fienden innan de kommer åt mig.
Vilket intressant förhållningssätt.
Det låter väldigt hållbart.
Det funkar för mig.
Säger han som har ett kulhål i skinkan.
Vi kan försvinna. Jag kan fixa nya id-kort.
Det gör jag hela tiden. Det är inget problem.
Var lärde du dig det?
På college? Gick du en kurs?
Jag trodde att vi skulle vara ärliga.
Visst.
Du har inte varit ärlig sen jag räddade livet på dig.
Det måste vara tröttsamt att vara så arg hela tiden.
Ja, det är det som är grejen.
Jag var ganska avslappnad innan allt det här hände.
Det var jag.
Jag antar att...
...det är mitt fel.
Det är mitt fel. Jag är gammaldags.
Om de asen hade gett sig på en man,
så hade jag köpt en öl, lutat mig tillbaka
och tittat på showen.
Men nu gav de sig på dig.
En liten tjej. Jag var tvungen...
...att lägga mig i.
Det är mitt eget fel.
-Det är som det är. -Snarare som du gjorde det.
-Va? -Det är som du gjorde det.
Jag var med i baren.
Du tvekade inte. Inte ens för en sekund.
Du verkade nästan nöjd över att få en ursäkt.
Ja...
Jag ska gå ut.
Okej?
Nej. Det behövs inte. Tro mig.
Behövs det inte? Säkert?
-Jag lovar. -Säkert?
Ja.
Vi ska gå igenom dina symptom och se vad som förändrats.
Okej.
Du ser starkare ut, rent fysiskt.
Jag gör det jag kan. Jag kan inte springa.
Jag får inte använda gymmet, men...
...jag gör armhävningar, situps och sånt.
Blir starkare för varje dag.
Men det hjälper dig inte att sova?
Nej.
Fortfarande en trea?
Samma drömmar?
Ja.
-Berätta. -Vi har pratat om dem hundra gånger.
För min skull.
Jag ser...
-Ja, det är jag. Jag är här. -...dödskallen.
Blod...
Krossat glas. Alltid samma sak.
Och det får dig att känna skräck?
Alltid samma sak.
Det är bara drömmar.
-Blir du rädd av drömmarna? -Jag minns inte.
Känner du dig orolig när du är vaken?
Det vet du. Hur så?
Måste vi prata om det igen?
En dag blir dina svar annorlunda
och då är det viktigt.
Bättre eller samma?
Samma.
Huvudvärken.
Det gör ont i ansiktet.
Enligt läkaren borde du inte ha ont.
Det är inte hans ansikte!
Vadå? Tror du att jag ljuger?
Det sa jag inte.
Minns du hur du skadade ansiktet?
Nej.
Vilka som var med?
Nej.
Vad är det sista du minns tydligt?
Baracker. Patrullering... med min enhet.
Att vi snackade skit.
Frank fånade sig och vi skrattade åt honom.
Var Frank din vän?
Min bror.
-Var är han nu? -Det vet jag inte.
Jag minns inte.
Hur så? Spelar det nån roll?
Det spelar bara roll här uppe. Jag vet inte vad som är sant och inte.
-Du förstår fakta. -Jag vet vad andra har sagt.
Men jag känner det inte.
Kan jag få en värktablett nu?
Det bultar i huvudet.
Castiglione betalade kontant för en natt. Rum 29.
Städerskan sa att sängen var orörd,
vilket stämmer med att han var med bruden i baren.
Teknikens mirakel.
Trafikverket hittade en Peter Castiglione i New York.
Inget brottsregister och inga uppgifter om militärtjänstgöring.
Inget misstänkt. Han kanske bara var en åskådare.
Nej.
Det var han inte. Han är nåt annat.
Tror du verkligen att teknik är ett mirakel?
Det finns ju en massa häftig skit.
Var skulle världen vara utan teknik? Allt skulle stanna.
Vi kan hoppas det.
Var snäll och vårda språket.
Är rum 24 ledigt?
-Ja. -Okej. Jag tar det.
Det är ett tvåbäddsrum. Du sa att du var ensam.
Ja, men jag vill ha det.
Det kanske dyker upp ett par som vill ha ett rum
och då har jag inget för att du tog det sista tvåbäddsrummet.
Väntar du dig en rusning? Är det nåt konvent på gång?
Nej, men det är själva principen.
Vad menar du? Det är det rummet jag vill ha.
-Okej. 69 dollar. -Du skojar.
Det är ett tvåbäddsrum. Jag måste ta betalt för två.
Okej.
Du är en riktig pärla, du.
Tack. Vilken hjälte.
Du... Vad har du fått för ryck nu?
Måste jag gissa varför du är besviken, Rafi?
Du har den där vagt faderliga minen,
som när du ska vara hård. Jag känner igen den.
Vi har fått ännu ett klagomål på dina dagliga besök hos Billy Russo.
Bra.
-Då stör det honom. -Han är inte ditt bekymmer längre.
Russo kommer alltid att vara mitt bekymmer.
Jag sa ju det. Han lurar dem.
Oavsett vad du gör...
...kan du inte ändra på det faktum att han lurade dig.
Hur förbannad du än är...
Nej, du förstår inte.
Att du ens sa det där
betyder att du inte kan förstå det.
Tack.
Vi har jobbat hårt med att hålla Homeland utanför fallet Russo.
Det är polisens fall.
Du äventyrar en eventuell rättegång, om Billy anses klara en.
Han spelar bara, Rafi.
När jag ser honom i ögonen, ser jag honom
skratta åt dem.
Jag önskar att Castle hade avslutat jobbet.
-Om så bara för din skull. -Det gör inte jag.
Då hade Russo dött i tron om att han hade dödat mig.
Du måste hålla dig borta, Dinah.
Du är SAC och har ett jobb att göra. Det inbegriper inte Russo längre.
Vi hoppar över middagen.
Du har gjort det du skulle.
Kom igen.
Det finns annat vi kan prata om.
Mer positiva saker.
-Framtiden. -Det får bli en annan gång.
Tack för drinken.
Kan du använda den här?
Nej, och det vill jag inte heller.
Inte det? Som du vill.
De står där ute. Snart kommer de in hit.
Smart.
Det är bara att peka och skjuta. Det finns ingen säkring.
Om kulorna tar slut, är vi nog döda.
Där står deras bil.
Ska du ringa din snubbe?
Nej.
Han ger mig kalla kårar.
Och ingen behöver tala om för mig hur jag ska göra mitt jobb.
Nästa gång vi hörs, säger jag
att jobbet är gjort och att vi vill ha betalt.
-Kan vi åka härifrån? -Vad sa jag nyss?
Det är folk där ute som vill döda dig.
Du ska flytta på dig och låta mig gå.
-Jaså? -Flytta på dig.
Om du vill skjuta mig, så får du göra det.
Just det.
Det är inte så lätt.
Nu kör vi.
Han är där inne. Tjejen också.
Pete?
Pete, är du där?
Tänk inte ens tanken.
Ge mig vapnet.
Ta väskan. Vi måste dra.
-Sätt fart. -Okej.
Är du okej?
Då måste vi dra.
Kom igen.
Sätt fart. Vi måste iväg. Rappa på.
Är du redo att snacka?
Skit ner dig.
Vi ses, galning.
Släpp vapnet!
Rör dig inte! Kliv ut ur bilen!
-Backa! -Ner på knä!
-Backa! -Händerna bakom huvudet!
Händerna bakom huvudet!
LARKVILLE COUNTY POLIS
Det här suger.
Jag måste till sjukhus.
Det är 45 minuter bort,
och de skulle ändå ringa dit mig.
Ja.
Hur mår hon?
Måste jag ta henne nån annanstans?
Ja, det måste du.
Hon är tuff. Hon klarar sig.
Den där kärringen vet inte vad hon pratar om.
Kulan gick igenom köttet och missade benet.
Hon hade tur. Eller så var det jävligt bra skjutet.
Just nu ser du ut att vara offret i det här.
Vill du berätta vad som hände?
Han tvingade in mig i sin bil under vapenhot
och band fast mig i sängen på motellet.
Herregud, jag törs knappt tänka på vad han hade planerat.
Sen dök de andra upp och så började alla skjuta.
Jag såg min chans att sticka och sprang till bilen.
Jag skulle köra iväg när ni kom dit.
Jag har aldrig blivit så glad förut.
Då vet du inte vilka de är eller varför de sköt?
Alltså...
Jag var bara på fel ställe vid fel tidpunkt, sheriffen.
Jaså?
Ja.
Ja, och...
Jag är bara 16. Borde vi ens ha det här samtalet?
Borde inte du ringa socialtjänsten
och be dem hämta mig?
Jag har gjort vad jag kan, men handen är nog bruten.
-Han behöver röntgas. -Det är lugnt.
Måste han föras nån annanstans?
Inga sjukhus.
Vägrar du ta emot vård?
Ja. Det funkar väl för oss båda.
Det är upp till dig.
Tur att du är vänsterhänt, då.
Som jag sa...
...tur eller jävligt bra skjutet.
Jag vet vad jag skulle gissa på.
Du kanske borde skicka båda till sjukhuset.
Överlåt det åt delstatspolisen, Roy.
Det här är vår stad.
De är inte härifrån.
Du gör som du vill.
Vill du förklara det här?
VÄLGÖRENHET
Polisen i Ohio har registrerat Marlena,
nån tjej och Castiglione i systemet.
Be, så skall det er vara givet.
Sök, så skall ni finna.
Knacka, så skall dörren öppnas.
Madani.
Det är Pete Castiglione.
Jag behöver din hjälp.
Det var några som gav sig på mig och jag dödade dem.
Jag är hos polisen i Ohio, i en liten stad som heter Larkville.
Får du ett samtal och ringer till mig?
Ja.
Du kan inte bara döda folk när du känner för det.
Om det inte passar myndigheterna.
Jag tänkte att du och dina mäktiga vänner
inte skulle gilla om jag dök upp igen.
Glöm det. Du finns inte längre. Vi begravde dig.
Vår överenskommelse gällde bara en gång.
Du är en ny man nu.
Du kan få namnet på en bra advokat.
Jag behöver ingen advokat, utan dig.
Du är inte en del av mitt liv längre. Ring mig inte igen.
Det var ingen hemma.
Du är misstänkt för fyra mord.
Det ger dödsstraff i Ohio.
-Jag har inte mördat nån. -Menar du att du är oskyldig?
De dog av obotlig dumhet.
Vill du berätta vad som pågår?
Lyssna på läkaren, sheriffen.
Bryr du dig om de andra här?
I så fall borde du släppa oss.
Det kan jag inte göra.
Ja.
Jag anade att du skulle säga det.
Undertexter: Hanna Love Waurio